Översättare: Macchiavelli, Simontax och taureane
Alltid nya texter på www.Undertexter.se
Herre...sprid ditt ljus över oss.
Ljusets herre, försvara oss!
Visa oss sanningen. Dräp denna man om han är skyldig.
Ge hans svärd styrka om han är sann. Ljusets herre, ge oss visdom.
För natten är mörk och full av skräck.
Tillbaka.
Skyldig, skyldig!
Döda honom!
Herre, lys över denne man, din tjänare. För honom åter från mörker och död.
Hans låga har slocknat. Tänd den igen.
- Herry, lys... - Låt bli, Arya!
För honom åter från mörker och död...
- Nej! - Släpp mig!
Deras Gud verkar gilla mig mer än er slaktares pojke.
- Brinn i helvetet! - Det ska han.
Men inte idag.
Orell säger att kråkor patrullerar på muren.
- Berätta vad du vet. - Det är fyra i varje patrull.
Två byggare kontrollerar skador, två gränsjägare spanar efter fiender.
Hur ofta går patrullerna ut?
Det varierar. Visste jag vilken del av muren vi skulle till kunde jag säga det.
Det ville du nog veta.
Det är 19 slott som bevakar muren.
- Hur många är bemannade? - Tre.
Är du säker på det?
Vilka tre?
- Svarta slottet. - Ja, Svarta slottet. Det känner alla.
Vilka andra?
Östvakten vid havet och Skuggtornet.
- Hur många är kvar i Svarta slottet? - 1 000.
Lögnare.
Vad händer med örnen sen jag dödat dig? Driver han som draken med klippt snöre-
-eller faller han död till marken? - Han är ingen kråka.
- Bara för du vill är han inte med oss. - Jag är inte rädd för dig.
Jag gillar dig. Men ljuger du för mig drar jag ut dina tarmar genom halsen.
1 000 män.
Vi får reda på det snart nog.
- Du behöver inte skydda mig. - Jodå.
Vem hindrade Skallerskjortan att skära av din hals? Vem klarade dig hos Mance?
Du ser ut att stå i skuld till mig.
- Ge hit det. - Jag stal det.
Det är mitt. Vill du ha det så stjäl tillbaka det.
Ygritte!
Sju helveten.
Ygritte!
Har Orell rätt?
Är du fortfarande kråka?
Dags att visa vad du går för.
- Ygritte. - Du avlade löften.
Jag vill att du bryter dem.
Jag vill att du ser mig.
Hela mig.
Vi ska nog inte.
Vi ska.
Varför är du fortfarande påklädd? Du vet ingenting, Jon Snö...
Det där du gjorde... med munnen...
...är det så lorderna gör med sina damer i södern?
Jag vet inte. Jag ville bara kyssa dig där.
- Du verkade gilla det. - Ja, lite grann. Vem lärde dig det?
- Jag har inte haft nån annan, bara du. - Jungfru. Du var jungfru.
Jag tillhörde nattväktarna.
- Du då? Var du jungfru? - Vad tror du?
- Vem var han? - Bara en pojke.
Han och bröderna drev handel. Han hade rött hår som jag. Eldkysst.
Men...han var svag. Inte som du.
Det var den förste. Sedan var det pojken Thenn.
Talade inte språket men var byggd som en mammut.
Tack, jag tror jag hört nog.
Bäst att vi går tillbaka. Tormund...
Jag är inte färdig med dig än.
Hur länge var det sedan du badade?
Vi går inte tillbaka. Vi stannar här en stund till.
Jag vill aldrig lämna grottan, Jon Snö.
Aldrig någonsin.
- Jag vill ha mitt guld. - Det står skrivet-
-att du får betalt när kriget är slut. - Så fan heller! Ni är bara tjuvar.
Vi är fredlösa. Fredlösa stjäl. Tur för dig att vi inte dödade dig.
Försök bara, bågskytt. Jag kör upp pilarna i häcken på dig.
Han får inte gå, han är mördare.
- Inte inför Gud. - Ni får inte!
Nog! Domen är inte vår.
Gå i frid, Sandor Clegane. Ljusets herre är inte färdig med dig än.
Ryttare passerar in!
- Kungamördaren. - Ner! På knä.
Lord Bolton, får jag presentera Kungamördaren.
Res upp honom, Locke.
- Ni har förlorat en hand. - Nej, mylord, han har den här.
- Ta bort den. - Skicka den till hans far?
Tyst om ni vill ha tungan kvar.
Skär loss henne. - Förlåt, mylady. Ni står under mitt beskydd nu.
Tack, mylord.
Ge våra gäster passande rum. - Vi talas vid senare.
Lord Bolton.
Något nytt från huvudstaden?
Har ni inte hört det?
Stannis Baratheon belägrade Kungshamn. Seglade in i Svartvattenbukten.
Stormade genom porten med tusentals män.
Och er syster...
Hur ska jag säga?
Er syster...
...är välbehållen. Er fars styrkor segrade.
Ser Jaime mår inte bra. För honom till Qyburn.
- Kommer jag att dö? - Nej.
Förruttnelsen har spritt sig. Det måste nog skäras bort.
- Säkrast vore att skära av hela armen. - Då dör ni.
Ni är ingen mäster. Var är er kedja?
Citadellet tog ifrån mig den. De fann några av mina experiment...för djärva.
Jag lämnar kvar överarmen och skär vid armbågen.
Jag behöver inte min högra hand för att döda er.
Jag kan ta bort det ruttna och bränna bort förruttnelsen med kokande vin.
Med lite tur räcker det. Ni kommer att behöva vallmomjölk.
- Ingen vallmomjölk. - Det blir smärtsamt.
- Jag skriker. - Rätt mycket smärta.
Jag skriker högt.
- Lord Baelish. - Ers nåd.
- Kan jag få be om en tjänst. - Javisst, ers nåd.
Jag tror inte huset Tyrell ser till kronans bästa.
Har ni delgivit lord Tywin era misstankar?
- Min far är praktisk och gillar fakta. - Själv ser jag dem som hinder.
Och han gillar dem som hjälper familjen.
Han är lika generös mot de hjälpsamma som otrevlig mot dem som inte är det.
Ni har en god relation till Tyrells. Undersök saken innan ni lämnar staden.
- Jag ska göra mitt bästa. - Tack.
Och blir ert bästa bättre än när jag bad er ta reda på Arya Stark?
Det försäkrar jag.
Det räcker, vi är inte på värdshus. Tala inte, finns det fikon? Hämta några.
Jag äter alltid fikon på eftermiddagen. De sätter fart på magen.
- Vad föranleder detta möte? - Tack för att ni träffar mig, mylady.
- Jag hoppades vi kunde tala ekonomi. - Gick jag upp alla trappsteg för det?
- Kungabröllopet. Ni är ju med i det. - Naturligtvis.
Det ser ut att bli invecklat.
- Ordet extravagant har använts. - Vad har man extravagant till-
-om det inte kan sägas om kungabröllop?
- Jag förstår det. - Bra.
Men som skattmästare åligger det mig att räkna ut kostnaderna för kronan.
- Just nu en väldig utgift. - Och?
- Och vi är i krig, lady Olenna. - Å, det hade jag nästan glömt.
- Att upprätthålla förrådslinjer... - Hur kunde jag glömma.
Var det inte 12 000 man infanteri familjen Tyrell bidrog med?
1 800 beridna lansiärer, 2 000 som understöd.
Förråd så att staden överlever vintern. En miljon skäppor vete.
En halv miljon skäppor var av korn, havre och råg.
20 000 nötkreatur, 50 000 får.
Det behövs ingen lektion om krigsutgifter. Jag känner väl till dem.
Och vi är tacksamma för era bidrag som är nödvändiga för rikets bevarande.
Liksom ett kungligt bröllop. Folket hungrar för mer än mat.
Man vill ha nöjen. Och ger vi dem inte det, skapar de sina egna.
Och deras nöjen brukar sluta med att vi slits i stycken.
Ett kungligt bröllop är säkrare.
- Tycker ni inte det? - Jo.
Och traditionsenligt bekostat av den kungliga familjen.
Man sade mig att ni var drucken, oförskämd och helt fördärvad.
Döm om min besvikelse när jag fann blott en hunsad bokhållare.
Var hämtade du dem, Volantis?
- Mylady... - Nå, det ska inte sägas att Tyrells-
-inte medverkar. Vi betalar hälften och firandet sker som bestämt. Räcker det?
- Det räcker utmärkt, tack. - Bra, då var det avklarat. Adjö.
Ge mig.
Vad gör du?
- Lagar bara lord Berics rustning. - Varför då?
- Jag smider för Brödraskapet. - Är du galen?
Tror du Lannisters skonar smederna? De slår in skallen på dig med hjälmen.
Lannisters ville döda mig innan jag gick med i Brödraskapet.
- Du behöver inte göra det är. - Jag vill. De behöver bra män.
Robb behöver bra män också. Vi far i morgon.
- Och du... - Vadå? Tjäna honom?
Jag har tjänat män hela livet.
Jag tjänade mäster Mott i Kungshamn och han sålde mig till väktarna.
Jag tjänade lord Tywin i Harrenhal och undrade om jag skulle torteras eller dö.
- Jag har tjänat färdigt. - Du sa att du tjänade lord Beric.
Han må vara deras ledare, men de valde honom.
De här männen är bröder De är en familj.
Jag har aldrig haft nån familj.
Jag kan vara din familj.
Du skulle inte vara min familj. Du skulle vara "mylady".
Willem.
Willem!
- Ska ni rädda oss? - Lannisteravskum!
Snälla, jag har inte gjort något. Jag är bara väpnare.
För in dem!
Är det alla?
- Fem man för att mörda två pojkar? - Inte mord, ers nåd. Hämnd.
Hämnd?
Pojkarna dödade inte dina söner. Jag såg Harrion dö på slagfältet-
-och Torrhen... - Ströps av kungamördaren.
- De var hans... - De var pojkar!
Se på dem.
Be din mor se på dem. Hon är lika skyldig som jag.
Mor har ingenting med det här att göra. Det var ert förräderi.
Förräderi är att frige fiender. I krig dödar man sina fiender.
- Lärde inte din far dig det, pojk? - Låt honom vara.
Ja. Överlämna mig till kungen.
Han vill ge mig en utskällning innan han friger mig.
Så behandlar han förrädare, vår kung av Norden.
Eller borde jag kalla honom "Kungen som förlorade Norden"?
Följ lord Karstark till fängelsehålan. Häng de andra.
Nåd, sire! Jag har inte dödat någon. Jag höll bara utkik.
Den här höll bara vakt. Häng honom sist så han kan se de andra dö.
Nej, snälla! De tvingade mig!
Det här får inte lämna Flodvattnet.
De var Tywin Lannisters brorsöner. Lannisters betalar sina skulder.
- Är jag både lögnare och mördare? - Det vore inte att ljuga.
Vi begraver dem och tiger tills kriget är slut.
Jag slåss inte för rättvisan om jag inte dömer mördare i egna led, även adliga.
- Han måste dö. - Karstarks är nordmän.
- De förlåter inte hans död. - Din mor har rätt.
- Gör du det, överger Karstarks dig. - Du såg om deras sår.
- Du gav dem mat och nu är de döda. - Fler pojkar kommer att dö innan-
-kriget är slut. Du behöver Karstarks män för att ända det.
Skona honom, håll honom som gisslan.
Gisslan? Säg till Karstarks att så länge de är lojala skadas han inte.
De första männens blod rinner i mina ådror lika mycket som i dina.
Jag slogs mot "Den galne kungen" för din far.
Jag slogs mot Joffrey för dig.
Vi är släkt... Stark och Karstark.
Det hindrade er inte från förräderi, och det räddar er inte nu.
Jag vill inte att det ska rädda mig, det ska hemsöka dig resten av ditt liv.
På knä, mylord.
Rickard Karstark, lord av Karhold...
...inför gudar och människor dömer jag er till döden.
Vill ni säga ett sista ord?
Döda mig och bli fördömd. Ni är inte min konung.
Joffrey. Cersei.
Ilyn Payne.
Ser Meryn.
Hunden.
- Vad tänker ni göra med mig? - Vi rider till Flodvattnet i gryningen.
Din bror är där. Han ger ett bidrag till vår sak och du kan fara hem.
- Jag är gisslan och du säljer mig. - Se det inte så.
- Men det är så. - Det är det...och inte.
Mer är än inte.
Beric beundrade din far. Han vill inte ta emot lösen för dig.
- Varför gör inte du det? - Vi behöver guldet.
- Skrämmer jag dig, barn? - Nej.
Du är arg på mig, och jag förebrår dig inte.
Att låta honom gå var det rätta. Ingen vill se honom hängd mer än jag.
- Jag trodde han dödade dig. - Han gjorde det.
- Men hur...? - Thoros...
- ...hur ofta har du återuppväckt mig? - Ljusets herre återuppväcker er.
- Jag är bara fyllot som uttalar orden. - Hur många gånger?
Fem, tror jag. Nej, sex med den här gången.
Första gången var det...Berget. Visa henne. En lans genom bröstet.
- Sedan knivhöggs jag i magen. - En pil i ryggen. En yxa i sidan.
Sedan tog Lannisters mig och avrättade mig för förräderi.
- Var det galgen eller en dolk i ögat? - Både och. De kunde inte bestämma sig.
- Med Hunden blir det sex. - Andra gången jag dödats av en Clegane.
Du borde lära dig.
- Det blir inte lättare. - Jag vet.
Varje gång jag återvänder, saknas något.
Delar av mig försvinner.
Kan du återuppliva en man utan huvud? Inte sex gånger. Bara en.
Jag tror inte det fungerar så, mitt barn.
Han var en bra karl, Ned Stark. Han har funnit vila nu.
- Jag önskar honom inte mitt liv. - Jag skulle det.
Du lever.
Herre, låt ditt ljus lysa över mig.
Beskydda mig i mörkret. Bränn bort mina synder.
Hjälp mig att tjäna Dig. Använd mig som Du behagar.
Ty natten är mörk och full av fasor.
Jag har bett dag och natt för att ni skulle komma.
Mylady. Jag tänkte komma tidigare.
- Slaget... - Jag vet vad som tynger er, ers nåd.
- Lady Melisandre har berättat allt. - Självklart.
Ni får inte misströsta. Ert anspråk är rättfärdigt.
- Ni kommer att bli segerrik. - Jag trodde det en gång.
Ni är den ende gudens kämpe och den bästa man jag någonsin känt.
Selyse.
Jag har brutit en helig ed.
Jag har syndat. Jag har behandlat dig orättvist.
- Jag har dragit vanära över dig. - Du utför Guds gärning.
Du förstår inte.
Den röda kvinnan...
- Lady Melisandre... - Jag vet, Stannis.
Lady Melisandre har berättat allt för mig.
Ingen gärning i Ljusets herres namn kan vara en synd.
När hon berättade... grät jag av glädje.
Mina fina pojkar...
Petyr, Tommard, Edric.
Jag tackar Gud var dag för att ha gett oss Melisandre.
Hon gav dig en son.
Jag gav dig...
- ...ingenting. - Det är inte sant.
Du är här för att träffa henne också?
Det behövs inte.
- Låt dig inte förvillas. - Hon är min dotter.
Jag vill träffa henne.
Du är kung. Du behöver inte min tillåtelse.
- Shireen? - Far!
Du har växt sedan sist.
Mor berättade att du utkämpat ett slag. Segrade du?
Nej.
- Återvände Lökriddaren med dig? - Det gjorde han. Han slogs tappert.
Han har inte besökt mig. Han skulle ta med sig en present.
- Han kommer inte, mitt barn - Varför inte? Han är min vän. Titta.
Han gjorde det här åt mig. Men berätta inget för mor.
Det är en hemlighet. Mor tycker inte om Lökriddaren.
Ser Davos är en förrädare.
Han ruttnar in en fängelsehåla för sitt brott.
Bäst att glömma honom.
Inte så hårt. Du skrubbar av skinnet.
- Vad gör du här? - Jag behöver ett bad.
Hjälp mig ur de här trasorna.
Försvinn härifrån nu.
- Det finns ett kar till. - Det här passar mig bra.
Oroa dig inte. Jag är inte intresserad.
Dra upp mig om jag svimmar. Jag tänker inte dö i ett badkar.
- Varför skulle jag bry mig om hur? - Du svor en ed, eller hur?
Att föra mig till Kungshamn i ett stycke. Det går inget vidare, inte sant?
Inte konstigt att Renly dog med dig som vakt.
Det var ovärdigt. Förlåt mig. Du beskyddar mig bättre än de flesta.
- Håna mig inte. - Jag ber dig om ursäkt.
Jag är trött på att slåss. Låt oss ingå vapenvila.
- För det krävs tillit. - Jag litar på dig.
Där är den. Minen.
Jag har sett den i 17 år, i ansikte efter ansikte.
Ni föraktar mig allesammans. Kungamördare. Edsbrytare.
En man utan heder.
- Har du hört talas om löpeld? - Självklart.
Den galne kungen var besatt av den.
Han älskade att se människor brinna, och se hur huden svartnade-
-och smälte från benen.
Han brände dem han inte tyckte om. Han brände alla sina motståndare.
Det dröjde inte länge innan halva landet var emot honom.
Aerys såg förrädare överallt.
Han lät sin eldsiare placera ut förråd av löpeld runtom i staden.
Under Baelors katedral och i Loppsänkans slum.
Under hus, stall och värdshus. Till och med under Röda slottet.
Till slut...
...kom räkenskapens dag.
Robert Baratheon marscherade mot huvudstaden efter segern vid Treudden.
Men min far hann före, med hela Lannisters armé i ryggen-
-och lovade att försvara staden mot rebellerna.
Jag kände min far bättre än så. Han har aldrig valt förlorarnas sida.
Jag sa det åt den galne kungen. Jag bad honom kapitulera.
Men kungen lyssnade inte på mig.
Han lyssnade inte på Varys varningar.
Men han lyssnade på stormäster Pycelle, den grå gamla fittan.
"Ni kan lita på Lannisters", sa han.
"De har alltid varit kronans trogna anhängare."
Så vi öppnade stadsportarna och min far plundrade staden.
Återigen bad jag kungen att ge upp.
Han bad mig att... ge honom min fars huvud.
Sedan...vände han sig till sin eldsiare.
"Bränn dem alla", sa han.
"Bränn dem i deras hem. Bränn dem i deras sängar."
Säg mig, om din dyrbara Renly hade beordrat dig att döda din far-
-och sett tusentals män, kvinnor och barn brännas levande...
...skulle du gjort det? Skulle du då hållit ditt löfte?
Först dödade jag eldsiaren.
När sedan kungen vände om för att fly, stack jag mitt svärd i hans rygg.
"Bränn dem allihop", fortsatte han. "Bränn dem alla."
Jag tror inte han förväntade sig att dö. Han tänkte...
...brinna med resten av oss. Och återuppstå...
...återfödd som drake, för att förvandla sina fiender till aska.
Jag skar av honom halsen för att det inte skulle hända.
- Då hittade Ned Stark mig. - Om detta är sant...
...varför har du inte berättat nåt? Varför berättade du inte för lord Stark?
Stark? Tror du att den hedervärde Ned Stark...
...ville höra min version?
Han dömde mig skyldig i samma sekund han såg mig.
Med vilken rätt dömer vargen lejonet?
- Med vilken rätt? - Hjälp! Kungamördaren!
Jaime. Jag heter Jaime.
Lökriddare. Ser Lökriddare.
- Prinsessan? Gudar, vad gör ni här? - Du väcker Bert.
Den fete. Han har vakttjänst i natt. Han dricker och sover mycket.
Gå tillbaka till ert rum. Om er far visste...
Han sa att ni var en förrädare. Är du det?
Ja, barn. Jag lydde inte min kung, er far, och nu får jag betala priset.
Jag bryr mig inte. Du är min vän. Du måste bli uttråkad här nere.
Jag tog med något att läsa. Om Aegon och hans drakar.
Visste du att Aegon bodde här? Och att Targaryens byggde detta slott.
Du kan gömma boken under manteln. Den är bra Jag kan hämta fler.
Tack, mylady. Det är nog en bra bok, men den är bortkastad på mig.
Ta den. Jag har fler.
Mylady, jag kan inte läsa.
Kan du inte? Jag kan lära dig. Jag kommer när Bert är i tjänst.
- Det är enkelt. Det ska bli kul. - Gå. Vi kan inte.
Vad kan de göra? Låsa in oss?
- Hur börjar jag? - Från början. Här står det Aegon.
När du ser A, E, och G tillsammans så låter det som "ägg".
Boken heter "Aegon Erövraren och hans erövring av Västeros."
- Det var en jävlig belägring. - Var du först genom bräschen vid Pyke?
Den andre. Thoros av Myr gick in ensam svingande sitt flammande svärd.
Galningen Thoros av Myr. Visst dubbade Robert dig till riddare efter slaget?
Mitt livs stoltaste ögonblick. Jag knäböjde med kungens svärd på min axel-
-och hörde orden: "I krigarens namn ålägger jag er att vara modig."
Jag kunde bara tänka på att jag behövde pissa.
16 timmar i full rustning. Jag glömde det totalt under striden.
Jag var nära att vara den första som adlats att pissa på kungens stövlar.
Robert skulle ha skrattat. Han var en bra man och en stor krigare.
Och en förfärlig kung. Jag har slösat bort många år på förfärliga kungar.
- Du svor en ed. - Ja.
En hedervärd man står fast vid sin ed oavsett vem han tjänar.
Men innan mitt liv är över vill jag tjäna med stolthet-
-att strida för någon jag tror på. Tror du på henne?
Av hela mitt hjärta.
- Är det de här? - Ja, khaleesi. Officerarna.
Ni valde inte detta liv.
Men ni är fria nu och kan göra era egna val.
Har ni valt ledare från era egna led?
Ta av din hjälm.
- Denna har äran. - Vad heter du?
- Gråmask. - Gråmask.
Alla obesudlade får nya namn när de snöpes. Gråmask, Rödloppa, Svartråtta.
Namn som påminner dem om vad de är - ohyra.
Från och med idag ska ni alla välja era egna namn.
Kasta bort era slavnamn. Välj namnet era föräldrar gav er.
Ett namn som ger er stolthet.
Gråmask ger mig stolthet. Det är ett tursamt namn.
Namnet denne föddes med var förbannat.
Han hade det namnet när han togs som slav.
Men Gråmask är namnet denne hade-
-dagen då Daenerys Stormfödd befriade honom.
- Kung Robert ville se henne död. - Naturligtvis. Den sista Targaryen.
- Kunde Lilla rådet inte säga emot? - Jag satt inte i Lilla rådet.
Är inte kungsvaktens överbefälhavare av hävd...?
Ja, men jag dödade ett dussin av Roberts vänner under hans uppror.
Han ville inte ha råd av någon som stred för galne kungen.
Det gjorde mig inget. Jag har alltid hatat politik.
Jag skulle nog tycka detsamma. Bara en massa svek och förräderier.
Men hon måste ändå vada i skiten om hon vill styra de sju kungarikena.
- Hon kommer att ha bra rådgivare. - Vilka män har ni i åtanke?
Förlåt mig, ser Jorah, men ert rykte i Västeros är ganska skamfilat.
Inte utan orsak. Jag sålde män som slavar.
Jag vet inte om er närvaro vid hennes sida kommer att hjälpa vår sak.
Vår sak? Jag var upptagen-
-med att försvara henne mot kung Roberts mördare när ni bugade för mannen.
Vi vill båda att hon ska regera. Eller hur?
Ni kom till oss nyligen. Jag känner inte era avsikter.
Om vi är hennes lojala tjänare gör vi det som krävs...
- ...oavsett kostnad eller vår stolthet. - Ni är inte överbefälhavare här.
Ni är bara en landsflykting. Och jag tar order av drottningen.
- Kom till sängs. - Du hade rätt.
Karstarksmännen har gett sig av. Nästan hälften av våra styrkor.
Tywin Lannister vet vad han måste göra för att separera oss.
Inget alls. Han behöver bara vänta.
- Låt honom inte göra det. - Vad kan jag göra?
Anfalla Kungshamn? Han vill det. Han skulle krossa oss på en dag.
Vi kunde rida norrut. Ta tillbaka ditt land från Greyjoys.
- Vänta ut vintern. - Den kan pågå i fem år.
När mina vasaller är hemma igen, omgivna av sina familjer-
-varma och trygga, vill de aldrig rida söderut igen.
När vi samlades hade vi ett mål. Nu grälar vi som småungar.
- Ge dem ett nytt mål. - Vad?
Jag vet inte. Jag vet inte ens var Vinterheden ligger.
Här.
Vi är här. Kungshamn...
Vad är det?
Jag kan inte tvinga dem att möta oss i fält.
Jag kan inte anfalla dem där de är starkast men där de är som svagast.
Och Casterlyklippan kan inte fly.
Jag ska ta deras hem ifrån dem.
- Kan du göra det? - Jag måste ersätta Karstarksmännen.
Endast en man i riket har en sådan armé som inte strider med Lannisters.
Mannen vars dotter jag skulle äkta...
...Walder Frey.
Han är en sådan lysande krigare. När tror du vi kan...?
Jag ska så ett frö så snart Joffrey och jag är gifta. Det bör växa snabbt.
Joffrey kommer inte att släppa mig. Han har fler skäl att hålla mig kvar.
Och bara ett skäl att släppa dig. Eftersom det kommer att glädja mig.
Väpnare!
- Väl kämpat, ser. - Det var inte en strid. Känner jag dig?
Olyver, om det behagar er.
Jag skulle vilja se er sparra mot en lämplig partner, ser.
- Hur visste du? - Visste vad?
- Att jag ville. - Mylord...
Jag ska snart gifta mig och min tilltänka har inte den minsta aning.
De vet sällan, har jag erfarit.
Du har tydligen en hel del erfarenhet, eller hur?
Med deras äkta män.
- Det tog inte lång tid. - Det tog länge nog.
Vår Blomriddare ska tydligen gifta sig.
Ska han? Och... vem är den lyckliga flickan?
Hon kanske inte är det ståtligaste skeppet i världen eller det snabbaste-
-men hon är mitt.
Jag har alltid velat ha ett skepp. Nu vill jag ha ett dussin.
Visst är det konstigt? Det spelar ingen roll vad vi vill ha.
När vi får det, vill vi ha något annat.
- Ert hår är annorlunda. - Är det?
- Lady Margaery bär det så. - Många damer bär det så.
Jag har goda nyheter. Jag lämnar staden snart.
- Vill ni ännu att jag ska följa med er? - Det är inte en fråga om vad jag vill.
- Utan vad ni vill. Ni vill väl åka hem? - Självklart. Mer än något annat.
Men det är kanske bättre att vänta. Det kan bli farligt.
Inte bara för mig, utan för er. Ni har varit så vänlig.
Det vore hemskt om något hände er.
Ni kan inte ana hur rörd jag är av er oro för mitt välbefinnande.
Jag hoppas att ni vet att jag är er vän. Er sanna vän.
- Jag vet det, lord Baelish. - Petyr.
Om du vill stanna, ska du naturligtvis stanna.
Vi får talas vid igen när jag återvänder.
- Du är sen. - Vad gör hon här?
Våra affärer berör henne också. Sitt.
Du kommer att bli glad att höra att efter ett samtal med Olenna Tyrell-
-har jag besparat kronan stora summor på det här bröllopet.
Vi har viktigare saker att diskutera.
Jag är skattmästare. Att spara pengar är viktigt.
Sluta. Du gör mig illa till mods.
Dina nya vänner Tyrells planerar att förmäla Sansa Stark med ser Loras.
Så bra. Hon är en vacker flicka.
Hon saknar Loras favoritdelar, men det klarar sig nog.
- Dina skämt uppskattas inte. - Inget vidare, men...
Jag välkomnade dem som allierade och nu försöker de stjäla Norden.
Är Sansa nyckeln till Norden? Hon har ju en äldre bror.
Karstarks har marscherat hem. Den unga vargens dagar är räknade.
Theon Greyjoy mördade hans bröder. Det gör Sansa till Vinterhedens arvinge.
- Jag ger henne inte till Tyrells. - De hjälper oss att vinna kriget.
- Är det så klokt att avvisa dem? - Inget att avvisa, det är en komplott.
Komplotter är hemliga. Tyrells kan inget göra förrän efter Joffreys bröllop.
Vi måste agera först och kväva förbundet i sin linda.
- Och hur gör vi det? - Vi hittar en annan brudgum.
- Underbart. - Ja, det är det.
- Du kan inte mena allvar. - Det kan jag.
Joffrey har förpestat hennes liv sen han lät halshugga hennes far.
Nu när hon är fri från honom ger ni henne till mig? Det är grymt.
Tänker du behandla henne illa? Hennes lycka rör inte mig, inte heller dig.
- Hon är ett barn! - Hon är giftasvuxen. Det vet jag.
Just det. Du ska äkta henne och göra henne med barn. Det kan du väl?
- Och om jag vägrar? - Du ville belönas för ditt mod i strid.
Sansa Stark är en finare belöning än du någonsin kan våga hoppas på.
- Det är hög tid att du gifter dig. - Jag var gift.
Eller minns du inte?
Bara alltför väl.
Du bör tacka gudarna för detta. Det här är mer än du förtjänar.
Tyrion kommer att göra som han är tillsagd. Precis som du.
- Vad menar du? - Du ska gifta dig med ser Loras.
- Nej. - Han är arvinge till Höggården.
- Tyrion säkrar Norden, du Ödemarkerna. - Nej, jag gör det inte.
Jo, det kommer du. Du behöver gifta om dig och föda fler barn.
- Jag är drottningregent, inte avelssto. - Du är min dotter!
Du gör som jag befaller. Du kommer att gifta dig med Loras Tyrell-
-och få ett slut på de vämjeliga ryktena om dig - en gång för alla.
- Snälla, tvinga mig inte, far. - Inte ett ord till! Mina barn.
Ni har vanärat namnet Lannister alldeles för länge.
Översättare: Macchiavelli, Simontax och taureane
Alltid nya texter på www.Undertexter.se